![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2023/04/20230411-162620-5-1920x1280we.jpg)
Foto: Jaafar Ashtiyeh/AFP/Ritzau Scanpix
Danmark importerer, og Danmark eksporterer. Sådan har vi gjort siden stenalderen, og sådan er det at være a part of the world. Vi sender mange varer ud, og vi tager mange varer hjem. Meget af det er noget skrammel. Ikke for at bureaukratisere unødigt, men nogle gange kunne det være rart, hvis der var et eller andet statsligt nævn eller bare en slags import-eksport-sherif, som på basis af sund fornuft, etik og moral kunne gå ind og vetoe handlerne og få sat en stopper for dem, hvis de blev for dumme.
Tidligere på året kom det frem, at den danske virksomhed RGS Nordic, som ligger i Slagelse Kommune, i årevis har importeret spildevand fra Norge. Virksomheden renser vandet og pumper lortet ud i havet ved Agersø Sund. Der er tale om millioner af tons spildevand fuld af miljøfarlige stoffer. Den idiotiske entreprise blev i sin tid godkendt af Miljøstyrelsen, til trods for at den såkaldte nyttiggørelse af spildevandet er ekstremt lav, og selvom både embedsfolk og Kammeradvokaten i flere omgange har stillet spørgsmål ved lovligheden af forehavendet.
Politikerne i Slagelse Kommune nærer åbenbart ingen følelser for de danske have, for i januar lagde kommunen op til en fornyelse af RGS Nordics miljøgodkendelse, så svineriet kunne fortsætte ufortrødent. Protester fra kommunens borgere blev overhørt i årevis.
Hertil må vi bare sige: Thank god for EU! Miljøstyrelsen har nemlig siden taget sagen op med EU-Kommissionens juridiske eksperter, og nu står det klart, at Danmark kan give afslag på import af olieholdigt spildevand med lav nyttiggørelse. “Den mulighed vil jeg gøre brug af,” udtaler miljøminister Magnus Heunicke (S) til DR.
Hvis man tror, at RGS Nordics miljøsvineri stopper med det samme, kan man imidlertid godt tro om igen. Virksomheden opererer med en gammel godkendelse, som giver den lov til at fortsætte to et halvt år ud i fremtiden. Som præsidenten for Danmarks Naturfredningsforening Maria Reumert Gjerding siger: “Det bør stoppes nu og her og ikke først om flere år.”
Dansk militærudstyr til Israel
Det samme må siges om våbenhandel mellem Danmark og Israel. For et par uger siden var den israelske regering med sit flertal i parlamentet et mulehår fra at gennemføre lovændringer, der ville gøre det muligt at udpege landets højesteretsdommerne politisk og indskrænke højesterettens beføjelser. Kun massive protester fra den israelske befolkning fik sat en (foreløbig) stopper for den udvikling.
Man kan så sige, at det må de selv ligge og rode med. Hvad, der er værre, er den israelske stats langvarige besættelse af de palæstinensiske områder og dens apartheid-agtige behandling af palæstinenserne. Måske kan man købe æbler eller avocadoer af sådan et land – men at handle våben med dem? Der går grænsen. Tidligere i år lagde den danske regering en milliardordre på raketkastersystemer og artilleripjecer hos det israelske firma Elbit Systems, som er sortlistet af flere pensionsselskaber. Flere forhenværende brigadegeneraler kritiserede købet.
Danmark sender også militært isenkram den anden vej. Dagbladet Information (og Danwatch) afdækker i dagens avis (betalingsmur), hvordan Danmark gennem en årrække har slækket på en “traditionelt restriktiv politik” i forhold til eksport af militært udstyr til Israel. Fra 2000 og frem kunne danske virksomheder sælge dele til fx Lockheed Martins F-35-fly, som så blev solgt videre til Israel fra USA. Fra september 2016 blev denne praksis i stilhed ændret, så der kunne eksporteres militærteknologi direkte til Israel.
“Fra et menneskerettighedsperspektiv er der intet, som retfærdiggør et skift til øget militær eksport til Israel i disse år,” siger direktør for Human Rights Watchs afdeling for Israel og Palæstina Omar Shakir til avisen. “Om noget er situationen kun blevet værre i denne periode med mere regelmæssig militær eskalation siden Gazakrigen i 2014.”
Martin Lemberg-Pedersen, der er chef for politik og samfund i Amnestys danske afdeling, kalder politikændringen “meget problematisk” og siger, at Amnesty “anbefaler klart en suspendering af eksport af militært udstyr til Israel”. Det er en kæmpe glidebane. Siden 2016 er der sket en stigning i tilladelser til eksport af militærudstyr. Information skriver, at der i 2022 blev åbnet for eksport af udstyr i kategorien “bomber, torpedoer, raketter, missiler, andre eksplosive anordninger og sprængladninger samt tilhørende udstyr og tilbehør som følger og specielt designede komponenter hertil”. Det må bare stoppes. /Oliver Stilling