![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2023/05/20230502-095853-L-1920x1279we.jpeg)
Mikkel Berg Pedersen/Ritzau Scanpix
Det viser sig, at man godt kan spille for meget banko. I hvert fald hvis man spørger Spillemyndigheden, som har valgt at politianmelde foreningen Byens Bedste Banko i København. Som navnet antyder, er foreningen vilde med at råbe ting som “Gamle Ole” flere gange om ugen, men den går ikke ifølge spillereglerne. Danske Spil har nemlig monopol på banko, der tæller som et lotterispil, og derfor må foreninger ikke have aktiviteten som deres primære formål.
Tirsdag står den på retssag, og såfremt heldet ikke er med Byens Bedste Banko, risikerer foreningen et konfiskationskrav på 16 mio. kr. Til DR forklarer daglig leder Thomas Rojas Silva, at foreningen ikke aner, hvor de penge skal komme fra – så tænk hvis man tabte. Forsvaret fra Byens Bedste Banko lyder, at man slet ikke har som primært formål at spille banko, da hele overskuddet (der svinger mellem 100.000 og 700.000 kr. om måneden) bliver doneret til børneafdelingen på Rigshospitalet. Men den køber Spillemyndigheden ikke.
Måske er det meget godt, at Gud og hvermand ikke kan trække vilkårlige tal mellem 1 og 90, men at den hårde opgave overlades til profferne hos Danske Spil. Alligevel er der noget ved sagen, der giver en mærkelig bismag. Én ting er selvfølgelig, at det danske hospitalsvæsen ser ud til at behøve alt den hjælp, det kan få. Noget andet er, at en større udbredelse af banko rummer et pædagogisk potentiale, som selvsamme hospitalsvæsen vist også kunne bruge: Nemlig en levet erfaring af, hvor ulideligt lang ventetiden kan føles, når man sidder og håber på, at ens tal bliver råbt op.
Som direkte konsekvens af den såkaldte kræftskandale på Aarhus Universitetshospital blev det tirsdag formiddag annonceret, at Region Midtjyllands ledelse har indgået en fratrædelsesaftale med hospitalsdirektør Poul Blaabjerg og lægefaglig direktør Claus Thomsen. Ifølge regionsdirektør Pernille Blach Hansen – der understøttes af to uvildige rapporter – har der nemlig været tale om flere retslige fejl i skandalesagen, der er blevet lavet med “fuldt overlæg”. Samtidig giver regionsrådsformand og formand for Danske Regioner Anders Kühnau (S) en “uforbeholden undskyldning” til alle de berørte patienter.
Ser man på de mange afsløringer, DR de seneste par måneder har bragt for dagen, er der da også rigeligt at undskylde for. Ja, man fristes til at sige, at der har været fuld plade på ledelsessvigt. Sammenlagt har 313 kræftpatienter fra januar sidste år til og med marts i år ventet længere tid på at blive opereret end de to uger, de ellers har lovkrav på – i visse tilfælde helt op til 10 uger. Da mave- og tarmkirurgisk på Aarhus Universitetshospital er den eneste i Danmark, der opererer patienter med fremskreden tarmkræft, har patienter fra hele landet været ramt af den lange ventetid.
Selvom flere læger ifølge interne mails forsøgte at råbe ledelsen op, blev der ikke gjort noget ved problemet. Heller ikke Sundhedsstyrelsen blev alarmeret, ligesom flere patienter ikke er blevet oplyst om, at de kunne blive tilbudt behandling i udlandet. Til gengæld er patienter, som har udtrykt deres utilfredshed med ventetiden længere oppe i systemet, i visse tilfælde kommet foran i køen. Bingo, den går ikke.
Sagerne er kort sagt chokerende og udfordrer desuden fortællingen om, at Danmark har knækket koden til hurtig og effektiv kræftbehandling. Men i det mindste kan man da glæde sig over, at det ikke er alle steder i sundhedsvæsenet, hvor tingene er lige så pressede. Eksempelvis har akutklinikken i Lemvig kun én patient hver femte dag. Så har man da pludselig god tid til at tælle til 90 og tænke over de politiske prioriteringer. /David Dragsted