![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2024/01/20240103-215723-6-1920x1280we-1.jpg)
Chris Helgren/Reuters/Ritzau Scanpix
Billedet er stort set det samme over hele linjen. Går man ind og tjekker de store olieselskabers hjemmesider, er de første ord, man får øje på, “bæredygtighed”, “forandre” og “gentænke” og “gøre en forskel”. Disse virksomheders grønne omstillingsparathed synes grænseløs. Hvis man ikke vidste bedre, ville man sidde tilbage med det indtryk, at olieindustrien nærmest driver udviklingen mod en grøn fremtid.
Chevron hiver ikke bare olie op af jorden, de “udvikler” energi til i dag og i morgen. Scroller man en halv skærm ned fra toppen, står der med kæmpe bogstaver, hvem de synes de er, eller i hvert fald hvordan de gerne vil opfattes: “kritiske tænkere, samarbejdspartnere, innovatorer”.
Øverst på Shells hjemmeside er der et link til selskabets egen podcast, der “efterforsker”, hvordan “energisektoren” kan reducere udledningerne af CO , samtidig med at den fortsætter med at “levere den sikre og overkommelige energi, som folk har brug for i dag”.
Det saudiske olieselskab Aramco har noget, de tror på, skriver de: “Vi tror på energiens kraft til at forandre liv, styrke samfund, fremme menneskelig udvikling og bevare vores planet.” BP skriver, at selve deres “formål er at gentænke energi for mennesker og vores planet. Vi ønsker at hjælpe verden med at nå nul emissioner og forbedre menneskers liv.”
Budskabet, der går igen, er, at ‘ja, vi sviner lidt i dag, for det er vi nødt til for fællesskabets skyld, men i morgen – i morgen bliver det hele meget bedre’.
Det lyder flot, men det er desværre greenwashing, så det driver. Hvis der ikke var et ydre pres – folkeligt, politisk og så videre – på olieselskaberne, ville de næppe foretage sig noget. De ville fortsætte med at smadre kloden, indtil alle deres aktionærer var døde af iltsvind eller lå og snappede efter luft med bugen vejret.
Der findes en lang række virkelig gode nyhedsbreve om bæredygtighed og grøn omstilling. Et af dem er As If We Were Staying, som skrives af den amerikanske miljøaktivist, forsker og selvbestaltede solarpunk Spencer R. Scott. I sit seneste nyhedsbrev stiller han spørgsmålet: “Hvis du ejede hele Jorden i et år, hvad ville du gøre med hele dens samlede produktionsevne? Ville du brænde den af? Nej? Hvorfor lader vi så olieselskaber gøre det igen og igen?”
Umiddelbart lyder det mærkeligt, men når man ser på tallene, er det svært ikke at synke en klump. I 2022 blev der på globalt plan brugt 4.394 mia. kubikmeter tons olie. For at producere en gallon (3,8 liter) benzin skal der bruges 98 tons af det forhistoriske plantestof, som olieselskaberne hiver op af jorden, skriver Scott. Hvis man skulle dyrke 98 tons plantestof på jordens overflade, skulle man bruge 161.874 kvadratmeter marker i et år. Og videre:
“I 2022 producerede Shell 504 mio. tønder råolie. En tønde indeholder 31,5 gallons (119 liter), en gallon giver 0,67 gallons benzin. Så på et år producerede Shell omtrent 10,6 mia. (40 mia. liter) gallons benzin. Skulle man oversætte det, svarer det til… 425 mia. acres land (en acre er 4.046,8 m2). Jorden har 89 mia. acres beboeligt land. Det svarer til, at Shell hvert år afbrænder hele Jordklodens planteproduktion – ethvert landbrugsområde, enhver prærie, enhver skov – fem gange. Og det er bare olie.”
Og det er bare Shell. Det svarer til, at en lille håndfuld virksomheder ejer Jorden gange tusind og har sat sig for, at hele den produktion skal brændes af. Det er gakgak.
Meeen der er også gode nyheder, og endda i den britiske erhvervsavis Financial Times her tirsdag morgen. Europas største formueforvalter Amundi og 26 andre investorer lægger pres på Shell for, at virksomheden på sin årlige generalforsamling forbedrer sine klimamål, der pt. lader meget tilbage at ønske. Forslaget er koordineret af aktivistgruppen Follow This. Shell hævder, at deres klimamål allerede er i overensstemmelse med Paris-aftalen, men det passer ikke, lyder det fra Follow This.
Gruppen af investorer, som ud over Amundi bl.a. tæller en svensk og en britisk pensionskasse, forvalter mere end 28 billioner (sic) kr. og ejer 5 pct. af Shell. Olieselskabet fik sidste år en ny administrerende direktør, Wael Sawan, som holdt fast i, at der skal investeres i udvinding af fossile brændsler. Det er en god nyhed, at der er investorer, som har fået nok. En lille god nyhed. /Oliver Stilling