Nyhedsanalyse
Les Bleus giver Macron en hjælpende hånd
Frankrig er favoritter til at vinde europamesterskaberne i fodbold, men kan de også slå højreekstremismen?
![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2024/06/Skaermbillede-2024-06-19-kl.-08.57.18.png)
Getty Images
“Jeg vil inkarnere Frankrig, repræsentere Frankrig og give alt til Frankrig,” sagde fodboldspilleren Kylian Mbappé i en dokumentar, der blev udgivet i 2018 lige inden Les Bleus vandt verdensmesterskaberne i fodbold. I mellemtiden har la pipe fået en anden lyd: “Jeg vil gerne være stolt over at bære denne trøje, jeg vil ikke repræsentere et land, der ikke repræsenterer mine værdier.”
Mbappé, som på grund af en brækket næse skal spille resten af slutrunden iført en maske, var klar i mælet i søndags. “Vi står ved et afgørende tidspunkt i vores lands historie. Og det er derfor, jeg taler til hele det franske folk, men også til ungdommen. Vi ser, at ekstremerne banker på magtens dør, og vi har mulighed for at forme vores lands fremtid. Jeg opfordrer til at stemme mod ekstremisterne, der ønsker at splitte vores land,” lød hans svar på et spørgsmål om landets politiske situation.
Altså den politiske situation, som er noget ustabil, efter præsident Emmanuel Macron – oven på et brag af et valgnederlag – udskrev lynvalg til landets Nationalforsamling til afholdelse den 30. juni og 7. juli. Det kom bag på de fleste, også Macrons partifæller. Premierminister Gabriel Attal undgik offentligheden i et døgn efter europaparlamentsvalget, hvorefter han kaldte Macrons beslutning for “pludselig” og “brutal”.
Macrons beslutning har ikke kun medført anspændt stemning i hans egen lejr. Da Eric Ciotti, lederen af det konservative franske parti Les Républicains, meddelte, at han ville gå i alliance med Marine Le Pens parti Rassemblement National, forsøgte hans partifæller at få ham fjernet fra forpersonsposten. Der kom en domstol i vejen, men ifølge Politico vil de såkaldte anti-Ciottister tage endnu et kig i partivedtægterne for at få Ciotti smidt på porten.
Den pludselige valgudskrivelse fik også både de franske aktier og euroen til at skælve, og en undersøgelse lavet af Bank of America viser, at det franske aktiemarked på en måned er gået fra at være det mest til mindst populære i Europa.
Det er ikke fordi Frankrig ligefrem havde et hul i kalenderen denne sommer. Borgmesteren i Paris Anne Hidalgo havde derfor “svært ved at forstå”, at Macron ville presse et valg ind lige inden de olympiske og paralympiske lege. Uagtet er valgkampen skudt i gang denne uge. På højrefløjen står den 28-årige Jordan Bardella, der sidejobber som TikTok-stjerne, klar til at overtage premierministerposten. Dog kun, hvis det yderste højre kan få flertal. “For at regere har jeg brug for et absolut flertal,” sagde han til Le Parisien i mandags. Venstrefløjen har for længst samlet sig i en ny front populaire, men vil ikke svare på, hvem der skal være premierminister, skulle de gå hen og vinde valget.
Macron har opstillet de ovenstående modpoler som “unaturlige alliancer ved begge ekstremer,” og positioneret sin egen regeringskoalition som den moderate mulighed i midten. Men ifølge meningsmålinger er midten ikke populær for tiden.
Kommentarerne fra det franske landshold kan derfor være tiltrængte, og Macron har før solet sig i landsholdets succes. Historisk set, er der god grund til at gøre det. Da Frankrig vandt verdensmesterskaberne i 1998, steg den daværende præsident Jacques Chiracs popularitet med 18 procentpoint.
Mbappé er heller ikke den eneste fodboldstjerne, der har lagt sig ud med det yderste højre. I 2002 mente Zinédine Zidane, at Rassemblement National – der dengang hed Front National – “var et parti, der på ingen måde var i overensstemmelse med de franske værdier.” I 2006 gik Jean-Marie Le Pen, den tidligere leder af partiet og – som navnet antyder – far til nepo baby Marine Le Pen, til modangreb, da han antydede, at det franske folk ikke følte sig repræsenteret af holdet, der havde og stadig har en del spillere med afrikansk afstamning.
Rassemblement National er ikke gået lige så kontroversielt til værks i deres modsvar denne gang. Bardella har udtrykt sin respekt over for Mbappé som fodboldspiller, men i mindre grad som politisk meningsdanner. “Når man er så heldig at have en meget, meget høj løn, når man er mangemillionær … så er jeg lidt pinlig over at se disse atleter … belære folk, der ikke længere kan få enderne til at mødes,” sagde Bardella til CNews TV tirsdag. Ja ja, vi ville normalt heller ikke placere en fodboldspiller på en politisk piedestal, men Mbappé har da fat i noget? Desuden nævnte han ingen navne. /Emilie Ewald