![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2016/12/FullSizeRender-1.jpg)
Forbipasserende kan ikke se det fra den populære strøggade neden for bygningen, for vi har ikke nået at pynte op med lyskæder og nisselandskaber i vores vinduer, men her på Føljeton er vi rigtig ved at komme i julestemning. Ikke forstået på den måde, at medarbejderne sidder og pludrer om Jesusbarnet og udveksler detailviden om de tre vise mænd hen over skrivebordene, for Det Nye Testamente har lige så lidt at gøre med vores jul som de syv små dværge. For at være helt ærlige, så tog vores jul en mærkelig drejning her forleden, da vi begyndte at åbne lågerne i vores pakkekalender.
Det begyndte ellers godt. Da de første klejner landede på Nettos hylder primo november, nikkede vi anerkendende af timingen. Julestemning er jo en lang, glidende bevægelse; det ved om nogen dagligvarebutikkerne. Hvert eneste år starter man forfra fra scratch. Julen er et mørnet gulvtæppe, som er rullet sammen og stillet på højkant bag skrammel og gammelt lort i pulterkammerets bageste hjørne, og der skal en ekstraordinær psykisk og fysisk indsats til for at få fat i det. Der skal pukles lidt.
Når julestemningen så får tag i dig, bliver du mere åben over for alt, der handler om julen. Uden at nøle spiser du en pebernød fra skålen, som er sat frem nede i banken, selv om du ved, at den er blevet begramset af utallige tisfingre. Og når du ser en overskrift i Berlingske som ‘Julete tilbagekaldes: Kan give leverskader og kræft’, så ved du, at den skal du bare læse. Til sidst tager du alt ind.
Her på Føljeton har vi også en pakkekalender, og helt i Føljetons ånd er den digital. Men det er indholdet ikke. Det er Europols julekalender. Vi troede, at den handlede om internationale panserbassers hyggelige samarbejde på tværs af landegrænser, men bag lågerne gemmer sig ”Europas mest eftersøgte forbrydere”. Med andre ord: en psykojul. Bag lågen 1. december gemte der sig en østriger ved navn Tibo Foco. ”Skød en prostitueret i hovedet i 1986.” 5. december var det albaneren Aleks Burreli, som ”skød tre mennesker ned i en restaurant i Ayia Napa” på Cypern. Osv. Forbryderne præsenteres med skør uhyggemusik og underlødig håndjernsgrafik. Som bekendt er det den slags virkemidler, der gør folk hooked. Til gengæld gør det nok ikke så meget godt for tiltroen til det europæiske politisamarbejde.
Her på Føljeton har vi længe set frem til dagen i dag, for vores Europol-pakkekalender har stillet os i udsigt, at vi 7. december skulle en tur til Danmark. Og hurra, nu er vi her. Dagens galning hedder Ziad Benamor og er eftersøgt for at sælge kokain og ecstasy i København. Det lyder jo ikke af så meget, men heldigvis er han også ”stukket af fra et psykiatrisk hospital”. I morgen skal vi til Estland, og fredag besøger vi Finland. ”Hjælp os med at gøre Europa mere sikkert,” står der på hjemmesiden. Indtil videre har vi ikke kunnet bruge Europols kalender til andet end at konstatere, at ingen på kontoret er eftersøgt af de internationale myndigheder. Men omvendt er der jo stadig nogle dage at løbe på.