![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2016/12/kanye-lacma.jpg)
Her til morgen har den amerikanske rapper og megastjerne Kanye West udgivet en tidligere tilbageholdt musikvideo af nummeret eller numrene ‘All Day’/’I Feel like That’. Den er instrueret af den oscarvindende (sorte) filminstruktør Steve McQueen (Shame, 12 Years a Slave) og indeholder kun ét mere end ni minutter langt klip af Kanye West, der løber rundt og synger/rapper i et næsten hvidt rum. Den er fantastisk. Kameraet skiftevis jagter og bliver jaget af Kanye West. Det ene øjeblik forsøger linsen at undgå Kanye Wests rap, men han insisterer, griber fat i det, løber ind foran det og nærmest råber ”All day nigga!” igen og igen, mens han det næste øjeblik bliver indadvendt og tavs – kigger ned i jorden, mens kameraet forsøger at fange ham, løber efter ham, mens han skifter retning med små kropsfinter og til sidst lægger sig på gulvet i afmagt med lukkede øjne. Herefter ændrer nummeret karakter og under et melodisk popbeat skærer en lakonisk stemme sig igennem med en række lægefaglige spørgsmål:
”Do you experience nervousness or shakiness inside, faintness and dizziness? The idea that someone else can control your thoughts? Feeling others are to blame for most of your thoughts? Trouble remembering things, feeling easily annoyed and irritated? Feeling afraid in open spaces or in public? Thoughts of ending your life? Feeling that most people could not be trusted? Poor appetite, heart or chest pains?”
Kanye slår øjnene op og synger messende:
I feel like this
I feel like this
I feel like that
I feel like this all the time
Kameraet fortsætter sin jagt med en nu opgivende Kanye West, der bare svarer ”I feel like that” til ”lægen”, der fortsætter listen af symptomer. Det er en klaustrofobisk video, paranoid, insisterende og virkelig, virkelig helt fantastisk.
Nummeret stammer fra Kanye Wests seneste album Life of Pablo, der udkom (i sin første udgave) i vinter og endnu en gang cementerede ham som en af sin generations vigtigste stemmer og største musikere. Videoen har også næsten et år på bagen, men er først officielt udgivet nu, efter at have floreret som en slags bootleg på nettet. Og det er formentlig ikke nogen tilfældighed, at videoen netop udkommer nu, hvor Kanye West er flygtet fra sin turné, blitzene og journalisterne i, hvad han selv har kaldt et nervøst sammenbrud. Rygterne spurter rundt i medierne: Han er ved at blive skilt, han farver sit hår, han har forsøgt selvmord, han er blevet sindssyg – og midt i det hele mødtes han i forgårs med den kommende præsident Donald Trump uden yderligere forklaring.
Vi har set det meste før, men det er alligevel en mærkværdig verden. Det er en mærkværdig verden, hvor en mands psykiske sammenbrud bliver fulgt som en fodboldkamp. Det er en mærkværdig verden, hvor manden selv har solgt billetterne til den. Det er en mærkværdig verden, hvor popidoler mødes med præsidenter, og hvor man kan elske at bygge op og rive ned på én gang.
Men Kanye West er også vel nok klodens største stjerne pt., som også er et perfekt billede på verdens kompleksitet og på, hvor ufattelig svært det er at fastholde noget som helst. Kanye West personificerer den kompleksitet. Er han fange eller på flugt? Er det ham, der vil sige os noget eller os, der vil sige noget til ham? Han er både en gud og en klovn. En synder og en helgen. Nå ja, og så leverer han altså noget af det bedste popmusik, vi kan lytte til i disse år, og måske er det i virkeligheden det vigtigste af det hele.