![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2017/01/20160620-161645-2-1000x1652we.jpg)
Statsminister Lars Løkke Rasmussen. Politi betjentene i Allinge vil gerne have et billede sammen med statsministeren.
Ved gensyn er de bestemt ikke sjove. Nej, de er faktisk tåkrummende pinagtige. Men i 1980’erne var de herrefede: Politiskolen-filmene – Police Academy – repræsenterer et foreløbigt lavpunkt i vestlig mainstream-komik. Det gakkede og overrumplende element i filmene var, at rekrutterne ikke skulle leve op til de normale kropsidealer for betjente, f.eks. kunne både små og tykke mænd være med.
Så meget desto mere absurd fremstår det i dag, at statsminister Lars Løkke Rasmussen nu har genopført et æreløst og klumpedumpe-klodset optrin om placeringen af den nye politiskole i Vestdanmark. Et teatralsk nederlag, der vækker minder om den forrige regerings håndtering af den såkaldte ‘betalingsring’.
Efter flere måneders parlamentariske skærmydsler besluttede justitsminister Søren Pape Poulsen i går, at den nye politiskole hverken skal ligge i Herning eller huses i nybyggeri. Til trods for at der i det nye regeringsgrundlag står: ”Regeringen vil placere den nye politiskole i Herning. En nybygget politiskole imødekommer politiets fremtidige behov, og placeringen i Herning bidrager til en bedre balance mellem landsdelene.”
Da den nye VLAK-regering så sent som i november skrev et nyt regeringsgrundlag, var man således fast besluttede på at placere den nye politiskole – som dengang stadig blev opfattet som et folkeligt trumfkort – i Venstres traditionelle højborg, Herning.
Men regeringsgrundlaget kunne ikke holde til virkeligheden, den nye parlamentariske virkelighed, hvor særligt et presset Dansk Folkeparti har haft desperat brug for at demonstrere to ting: Formand Kristian Thulesen Dahl vil dels gerne vise, at Dansk Folkeparti kan regere fra sidelinjen og således øve indflydelse uden at have ministerposter, og dels levere nogle håndgribelige resultater direkte til Sydjyllands Storkreds, hvor han selv er valgt, frem for Vestjyllands Storkreds.
Jo større nederlaget er vokset i hænderne på Venstre, desto større en symbolsk sejr er politiskole-farcen i sagens natur blevet for Dansk Folkeparti.
Placeringen af en politiskole – der rangerer på niveau med en ubegribeligt lang liste af andre mellemlange videregående uddannelser som f.eks. Kaospiloterne, Skagen Skipperskole og Skolen for Holistisk Afspænding – kan under normale omstændigheder ikke siges at være et kæmpe politisk spørgsmål. Alligevel har sagen udviklet sig til en symbolsk magtdemonstration, hvor Dansk Folkeparti altså nu har fået lov til at ydmyge regeringstoppen for åbent tæppe.
Statsminister Lars Løkke Rasmussen har samtidig ladet sig presse til at dobbelt-ydmyge borgmesteren i Herning, Lars Krarup. Han var ellers én af de få topfolk i Venstre, som helhjertet støttede Lars Løkke, da han var tæt på at blive væltet i 2014. Ønsket om at placere politiskolen i netop Herning er blevet udlagt som en personlig tilbagebetaling fra Lars Løkke til netop Lars Krarup for støtten i formandsopgøret. Men landets statsminister gjorde regning uden vært.
Havde Hernings borgmester dengang vidst, at Lars Løkke ikke har hverken styrken eller viljen til at efterleve egne løfter, er det ganske sandsynligt, at den 52-årige mand, som de engang kaldte for ‘håndværkeren’, slet ikke ville have været en del af dansk politik længere. Det svigtede løfte om placeringen af politiskolen i Herning kan meget vel have været det halmstrå, som fik Lars Løkke Rasmussen til at forblive Venstres formand.
Nu vil politiskolen i stedet blive placeret i nogle tomme bygninger et sted i Jylland, formentlig tæt på Thyregod, hvor Kristian Thulesen Dahl bor. Og hvad der begyndte som en storladen satsning på lov og orden, er således endt som en smålig intrige om blod og tårer. Ligesom SRSF-regeringen måtte opgive deres ambition om en betalingsring rundt om København på grund af indre ideologisk splittelse, har VLAK-regeringen nu streget de første løfter ud i regeringsgrundlaget. Det virker tåkrummende, ja, det føles som at blive tvunget til at se alle syv Politiskolen-film i træk.