![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2017/07/20170707-164917-3-1000x1398we.jpg)
(COMBO) This combination of pictures created on July 7, 2017 shows US President Donald Trump (L) and Russia's President Vladimir Putin shaking hands during a meeting on the sidelines of the G20 Summit in Hamburg, Germany, on July 7, 2017. / AFP PHOTO / SAUL LOEB
G20-topmødet i Hamburg sluttede lørdag, og som sædvanligt var der mange pudsige situationer – også dem, der fik vel meget opmærksomhed i forhold til deres betydning. Som for eksempel billederne af Tysklands kansler Angela Merkel, der ruller med øjnene, mens Ruslands præsident Vladimir Putin forklarer hende et eller andet. Eller Donald Trump, der en eller to gange lod sin datter Ivanka sidde med ved det helt store bord som sin stedfortræder, mens han åbenbart havde vigtigere ting at lave. Man skulle lige til at spilde energi på at være gammeldags forarget, men så sagde Merkel et par ord om det på et pressemøde: ”Delegationerne bestemmer selv, hvem der skal overtage stolen, hvis præsidenten ikke er til stede,” sagde hun. ”Ivanka Trump var en del af den amerikanske delegation, så det gør andre delegationer også. Det er velkendt, at hun arbejder i Det Hvide Hus og også er engageret i visse initiativer.”
Man skal således passe på med at overspille vigtigheden af de mere gakkede ting, der altid synes at ske i en radius af 10 meter omkring Donald Trump. Her på Føljeton har en af os en gang i januar indstillet mobiltelefonen sådan, at der kommer en notifikation på skærmen, hver eneste gang Trump skriver et tweet. Hvis man ikke vil forstyrres i tide og utide, er det noget af det dummeste, man kan gøre. Han sender så mange tweets af sted, at det er til at blive skør af. For eksempel et tv-klip af hans tale i Warszawa forleden, som han akkompagnerede med ordene: ”VESTEN VIL ALDRIG GÅ I STYKKER. Vores værdier VIL VÆRE FREMHERSKENDE. Vores folk vil TRIVES og vores civilisation vil TRIUMFERE!” På samme måde omtaler han selv stort set alt, hvad han foretager sig, som ”en kæmpe succes”.
Alligevel tager hans bilaterale møde med Putin kegler. Da Trump spørger Putin, om Rusland, sådan som FBI mener at kunne dokumentere, har hacket sig ind i det amerikanske præsidentvalg, svarer Putin selvfølgelig nej. Det svar accepterer Trump blankt og siger så, at nu skal der ”ses fremad”. Samtidig kommer det frem via den russiske udenrigsminister Sergej Lavrov, at Trump og Putin også har diskuteret cybersikkerhed og gudhjælpeme er blevet enige om at oprette en fælles enhed – eller et hackerværn, om man vil – hvis formål bliver at adressere problemet. Det sidste blev der grinet meget ad. Som Putin-kritikeren, tidligere skakstormester Garri Kasparov skrev på Twitter: ”Lol. Invadér Ukraine, foreslå en våbenhvile. Tæppebomb Syrien, foreslå en fredsbevarende styrke. Hack USA, opret en fælles enhed!” Senere trak Trump dog i land.
Meget tyder på, at Putin helt enkelt har snøret Trump, der ellers opfatter sig selv som en forhandlingens mester. Jen Psaki, som er politisk kommentator på CNN (og i en periode kommunikationschef i Det Hvide Hus under Obama) er inde på, at den amerikanske delegation har været alt for dårligt forberedt til G20-topmødet, og samtidig fortæller hun – ud fra egne erfaringer – at navnlig Ruslands 67-årige udenrigsminister Lavrov er en særdeles ”smooth operator”, når det handler om at styre og manipulere pressen.
Som det politiske nyhedsmedie Politico skriver i sin analyse, havde Trump to opgaver på G20: Han skulle forsikre USA’s allierede om, at han var indstillet på at stå skulder ved skulder med resten af Vesten i forsvaret af fælles vestlige værdier og principper. Og så skulle han vise, at han forstår, at den største fare mod de værdier, er Rusland. ”Intet af det lykkedes for ham. På meget konkret vis gennem tale og handling fik han signaleret en villighed til at lade USA tilpasse sig Vladimir Putins verdenssyn (…) Han tilsluttede sig næsten fuldt ud den fortælling, som den russiske leder har arbejdet så omhyggeligt på at konstruere.”
Tak for kaffe. Skal man til at skylle ned med vodka?
+ Måske er det nu, du skal læse eller genlæse Lasse Lavrsens store portræt af Putins nærmeste rådgiver og spindoktor Vladimir Surkov (bragt i Føljeton tidligere i år): ‘Teaterinstruktøren, der gjorde hele Rusland til sit postmodernistiske mesterværk’.