![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2018/02/20120812-215923-L-1000x660we.jpg)
Skanderborg Festival. Smukfest. Koncert med Toto på Bøgescenerne søndag aften d. 12. august 2012. (Foto: Camilla Rønde/Scanpix 2012)
Da du vågnede i morges, konstaterede du måske nøgternt, at i dag er det tirsdag, februar og hundekoldt, og at der ikke er noget bemærkelsesværdigt at skrive hjem om. Men du tager helt og aldeles fejl. I dag er en skelsættende dag. En historisk dag, hvor en helt specifik begivenhed viser, at selv om vi nogle gange kan føle, at vi lever i en kold og mørk tid, så driver den menneskelige fornuft os alligevel mod bedre tider – mod en lys fremtid.
Det er ikke opsendelsen af SpaceX’ Falcon Heavy-rumraket, vi snakker om, selv om det er den mest kraftfulde rumraket nogensinde, og hvis opsendelsen bliver en succes, kan den potentielt revolutionere hele rumindustrien. Som bekendt er det excentrikeren og rigmandsentreprenøren Elon Musk, der står bag SpaceX, og han har tidligere luftet, at Falcon Heavy er afgørende for hans drøm om at føre mennesket til Mars. Falcon Heavy kan også hjælpe os med at komme op til månen igen og måske endda give os muligheden for at lave en egentlig månebase. Opsendelsen er et kæmpe skridt for menneskeracen – en stor begivenhed. Men nej, det er ikke det, der gør i dag til en historisk dag.
Det er heller ikke det faktum, at Berlin-muren i dag har været revet ned længere tid, end den stod opført. 28 år, 2 måneder og 28 dage er det siden, at Berlins borgere greb deres hamre og segl og gik løs på selve symbolet på de totalitære rædsler, som østtyskerne havde måttet stå model til under det kommunistiske styre. Murens fald blev også et symbol på den kolde krigs afslutning. Sovjet forsvandt, det vestlige demokrati vandt, og atomtruslen blev minimeret over natten. I dag kan vi fejre, at Europa er kommet videre. Men det er heller ikke derfor, at i dag er en historisk dag.
Det er overhovedet heller ikke, fordi det på torsdag er sidste chance for at få pengene tilbage for sit gamle busklippekort. Det synes vi faktisk slet ikke er nogen positiv historisk begivenhed. Det minder os bare om, at vi nu er fanget i en teknologidystopi, hvor vore alles skæbner afgøres af Rejsekortets algoritme-nåde. Fy for pokker!
I bless the rains down in africa
Nej, det er en anden historisk milepæl, vi tænker på. I dag er det mere end 35 år siden siden, at bandet Toto toppede de amerikanske hitlister med nummeret Africa. Som vi tidligere har kunnet rapportere her i Føljeton, så skulle sangen efter sigende være blevet til efter guddommelig indgriben. Faktisk påstår forsanger David Paich, at det simpelthen er Gud, der har skrevet ‘Africa’. Hvis man gik og troede, at Gud mest er til gregoriansk munkemusik, tager man altså frygteligt fejl.
I hvilken kontekst man helt præcist skal sætte denne begivenhed, er op til øjnene, som ser. Hvis man, som Gud, bare virkelig elsker Toto, så vil dagen nok minde en om, at verden er et godt sted, fordi mennesket kan lave så fantastisk musik. Men der vil også være andre, der mener, at det faktum, at Africa toppede for 35 år siden og aldrig har toppet igen siden, er det endegyldige bevis på, at vi som mennesker over de sidste 35 har bevæget os mod bedre tider. At vi endelig er kommet til fornuft. /Andreas Terp