![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2018/06/Skærmbillede-2018-06-13-kl.-10.13.41.jpg)
Der er blevet talt en helt ufattelig masse om det topmøde, der fandt sted mellem Nordkorea og USA i går, men der er ikke blevet talt så meget om den præsentationsvideo, der blev vist lige inden det efterfølgende pressemøde med Donald Trump. I hvert fald ikke nok, synes vi, for det var altså noget af et ride. Først på koreansk (formoder vi) og herefter på amerikansk, blev verdens fremtid udlagt på godt fire minutter som en trailer for en Hollywood-blockbuster.
Da vi her på redaktionen sad og ventede på pressemødet, og den koreanske udgave blev vist som det første, var vi sikker på, at der var tale om nordkoreansk propaganda. Vi grinede lidt af den underlige sammenblanding af blod, der havde været, når man tager så mærkværdigt, undertrykkende og lukket et regime som det nordkoreanske og smækker det ind i på den samme scene som det frie vesten. Ja, vi mente ligefrem, at det med videoen blev tydeligt, hvordan hele dette møde bare havde været ét langt propaganda-stunt fra Kim Jong-uns side, men da den amerkanske version kom på lige efter, blev vi ærlig talt forvirrede.
“Syv milliarder mennesker bebor planeten jorden,” starter en speaker med præcis den stemme, vi plejer at høre under biografens forfilm.
“Af dem, der lever i dag, vil kun et lille bitte antal efterlade et vedvarende aftryk. Og kun meget, meget få vil tage beslutninger og foretage sig handlinger, som kan forny deres land og ændre historiens bane.”
På billedsiden kører stock-fotos, som man kalder de der klichébilleder af en travl gade, jordens krumning, solen, der står op, Trump, der taler, Pyramiderne, Colosseum i Rom, Kim Jong-un, der trykker hænder og vinker, ja endda de der vanvittige shows med børneformationer, som Nordkorea er blevet så kendt for at stable på benene, løber over skærmen sammen med en rislende bæk, et vandfald, hvide heste, der løber i vandkanten, forskere med hvide kitler, en basketballspiller, der dunker (Kim Jong-un er stor basket-fan), og man tror jo næsten ikke, at det kan passe. Speakerens stemme fortsætter med samme storladne tilgang om historiens gang og de største mennesker på jorden, og først dér gik det op for os, at det slet ikke var nordkoreansk propaganda, vi så på. Det var vestlig propaganda. Vi kunne se det, fordi vi pludselig kunne genkende det.
Efter filmen til pressemødet sagde den amerikanske præsident det ovenikøbet selv, og hvis man lige kan abstrahere fra, at Trump direkte oversat til dansk skrift lyder præcis som Jørgen Leth, hvis man læser det højt for sig selv, så er det et ret fint Trump-citat:
“Vi har lavet den,” sagde Trump stolt på pressemødet.
“Jeg håber, I kunne lide det. Jeg kunne lide den. Jeg synes, den var god. Jeg synes, det var interessant at vise en på engelsk og en på koreansk. Og vi har lavet den. Jeg viste den for ham i dag under et af vores møder. Mod slutningen af én af vores møder, og jeg tror han elskede det. Det tror jeg virkelig. Han elskede det. Jeg synes, den er god.”
Det er egentlig ikke overraskende, men derfor kan det alligevel være overvældende at se, hvordan verdens allerstørste ledere opfatter og begriber historiens gang gennem en Hollywood-optik. Hvor ens vi formidler vores samfund i det frie vesten og i det lukkede Nordkorea, og at storpolitik med Trump er kommet til at ligne den politik, som satirikere og fremtidsbekymrede kritikere har talt om i årtier. Som om den dårlige smag gang på gang bliver bekræftet, og den gode smag gang på gang får ret i deres rædselsscenarie, som en hypokonder, der har fået diagnosticeret en dødelig sygdom.
Kim Jong-un sagde det gennem en tolk til Donald Trump under deres topmøde tirsdag i Singapore:
“Mange i verden vil se det her som en form for fantasi … fra en science fiction-film.”
Mon han mente en gyser eller en storfilm med en Hollywood-ending. /Lasse Lavrsen.