![](https://wp.foljeton.dk/wp-content/uploads/2018/09/star-wars-625x352.jpg)
Manden bag Star Wars er død. Nej, ikke instruktøren George Lucas; han har det ifølge vores oplysninger rimelig okay. Det er Gary Kurtz, som er død. Det var ham, der producerede de to første film i Star Wars-sagaen
Star Wars-serien er en af filmhistoriens største succeser. Den første film havde premiere tilbage i 1977 (i øvrigt samme år, den franske stat henrettede med guillotinen for sidste gang), og her tre årtier senere udkommer der stadig nye Star Wars-film, som indtjener svimlende summer. Men der var ikke mange, som kunne se potentialet, da George Lucas fik ideen til det løjerlige sci-fi-univers. Det kunne Gary Kurtz.
Kurtz mødte Lucas i 1971, da Lucas var en næsten ukendt instruktør, som kun havde lavet den arty-farty dystopi THX 1138. Kurtz selv var rimelig etableret og kunne have besluttet sig for at arbejde med større projekter. Men Kurtz valgte Lucas og Star Wars. Det var i sidste ende Kurtz’ tiltro og projektstyring, der gjorde Stjernekrigen til en realitet.
Ved udgivelsen var produktionsselskabet bag den første film i Star Wars-serien sikker på, at den ville floppe. De havde givet den et særdeles begrænset budget men rynkede alligevel på næsen. Lucas selv orkede ikke engang at møde op til premieren, da han forinden havde vist den til en række andre filminstruktører, der syntes, den var forfærdelig: ”Det var en katastrofe,” sagde Kurtz om den visning.
Vi har allerede afsløret, hvordan det her alligevel ender. Med succes, penge og verdenshistoriens måske største franchise. Et ofte brugt citat på Facebook lyder: ”Shoot for the Moon, even if you miss you’ll land among stars.” Det må være moralen, ikke? At man skal tro på det, selv om ingen andre gør?
Bullshit …
Dårlige odds
Lad os lige få noget på plads, inden vi fortsætter: Star Wars er i ekstremt høj kurs på Føljeton-redaktionen, og flere af vore medarbejderes barndom (og faktisk også voksenliv) ville have været meget kedeligere uden Star Wars.
Men lad os også lige forsøgsvis stille et scenario op: Du er filmproducer i Hollywood, du skal være med til at producere en film for millioner af dollars, du får et manuskript ind ad døren, det begynder sådan her: ”Et øde hav af stjerner lægger baggrund til titlen. Krigstrommer lyder gennem himlen, mens en rulletekst langsomt kravler ud i intetheden.”
Rulleteksten forklarer, hvordan en konflikt mellem det onde galaktiske imperium og rebellerne har udspillet sig. Senere møder vi en sortklædt halvrobot med astma og et rødt lysende sværd, en lille gangbesværet grøn mand, der er galaksens største kriger, en bamse, der kun kan skrige og så videre og så videre.
Vælger du at arbejde videre med filmen? De fleste producere ville nok sige nej.
I dag er startscenen i Star Wars ikonisk. Men overvej lige, hvor helt og aldeles åndssvagt det er. Man ville dumpe i filmvidenskab på gymnasiet, hvis man skulle forklare sin flippede science fiction-film med rulletekst allerede inden første scene. I det hele taget brød Lucas alle filmens regler. Hovedpersonen Luke Skywalker bliver fx først præsenteret 15 minutter inde i filmen.
Prøv selv at læse lidt videre i manuskriptet og lad som om, at du ikke har set filmen før. Selvfølgelig var der ingen, der troede på Star Wars. For fanden altså, Kurtz og Lucas lavede den fordi, de var fans af Jens Lyn. Star Wars er en parafrase over en åndet science fiction-serie fra 1930’erne – det er Jens Lyn fanfiction.
Måske var det genialt, men pointen her er, at der var fantastisk gode grunde til ikke at tro på projektet. Hver gang der er én Star Wars, er der mindst tusind fjollede film med dårlige manuskripter, som floppet totalt. Det er dårlige odds!
Vi elsker Kurtz. Vi elsker Lucas. Vi elsker Star Wars, og vi elsker folk, der tager chancer og skaber fantastiske ting trods dårlige odds. Men som husholdningsråd vil vi altså gerne tale imod de principper: Nogle gange skal man lade være med at tro på sig selv, hvis alle andre siger, at her bør man ikke tro på sig selv. Du kan blive millionær af at spille lotto, men risikoen for, at du bliver fattig, er bare så meget større. /Andreas Terp